Az utolsó erőd
Nézzünk meg egy erődöt, bármilyen erődöt!
Vegyük sorra azokat a jeleket, amik erőddé teszik!
Ezer éve semmit sem változtak.
Első a helyszín. Egy magas hely, ahonnan belátható az egész terület...
ameddig csak a szem ellát.
Másodszor: a védelem. Magas falak, melyek visszavernek egy frontális támadást.
Harmadszor: a helyőrség. Emberek, kiket gyilkolásra képeznek.
Negyedszer: a zászló. Azt mondod az embereidnek:
"Katonák vagytok, s ez a zászlónk."
"Senki sem veszi el tőlünk."
Egy lépést előre! Indulj!
Majd felemeled olyan magasra, hogy mindenki lássa.
Most már van egy saját erődöd.
A különbség a te kastélyodhoz képest annyi,
hogy a tied kint akarja tartani az embereket.
Ez a kastély pedig bent.
Ohh!
Add ide a labdát! Add ide a labdát, ember!
- Add ide azt a kibaszott labdát! - Kapd be!
- Uram?
Uram? Az átszállítási parancs épp most érkezett.
Adja Peretz kapitánynak!
- Átveszem, Sheila. - 'A' kategória.
- Hadd lássam!
- Eldobod! Eldobod! Eldobod! - Játssz inkább, ember!
Ma 17:00 óra?
N-nem, nem, készen állunk.
Csak egy kicsit gyors. Oké.
Mm-hmm.
Rendben.
Oké. Köszönöm.
Uram?
Tényleg ez az eljárás.
Ma 17:00-kor érkezik.
Ma 17:00-kor?
Ezt mondták, uram.
Nem értem. A tárgyalás csak ma kezdődött.
Nyilvánvalóan bűnösnek vallotta magát és kapott 10 évet.
Biztos szívességből sietnek ennyire.
Oh, szívességből?
Inkább nevezzenek el egy bázist róla. Ne ide küldjék.
Istenem, Eugene Irwin.
Nos, van egy vallomás, egy ítélet, egy fegyenc.
Tesszük a dolgunk... akár tetszik, akár nem.
Vagy a lábunkra lépnek, nem igaz?
Őrök a 18-as kapuhoz!
A kísérőszemélyzet az 'A' kapunál várja a rabot!
Egy hetet adok neki.
- És aztán? - Felköti magát.
A hadbíróság nem végeztette ki,
- de garantálom, hogy ez a szar hely megteszi. - Egy hét alatt?
- Hat köteg. - Hat? Legyen inkább tíz.
- Rendben. Legyen tíz. - Ah, ez az.
10 köteg, Mr. Dellwo. Nagyon különleges ember.
- Mégvalaki? - Fogalmad sincs, miről beszélsz.
Mintha csak az utolsó órája lenne. 10 köteg a tét. Ki van benn?
Nem fogadok arra, hogy kinyírja-e magát.
Ez szarság, pilóta.
Különben is nézz rá! Egy hét? Keményebb ez annál.
Mennyivel? Nyolc, tíz?
- Nyolc. - Mégvalaki?
- Baszott nagy kurafi vagy, Yates. - Hé, én nem fogadok...
hogy kinyírja-e magát, én csak lejegyzem őket.
- És te, Cutbush? Te benne vagy, tudom. - Legyen másfél hét.
- Másfél? - Wallace?
- Tovább! - 'A' kategóriás szállítmányom van.
- Vettem. - Egy tárca. Bőr.
- Családi fényképek? - A lányom.
- Az unokám. - Meg akarja tartani a képeket?
Engedélyezett.
Méltányolnám.
Egy kulcscsomó, szemüveg.
Szükségem lesz a gyűrűjére.
Köszönöm.
Oh. Ezt megtarthatja. Az akadémia gyűrűi engedélyzettek.
Kétszer három csillag. Úgy nézem, ez minden.
- Nos, uh--
- Uram? Irwin fegyenc kint vár. - Öt perc.
Öt perc. Leteheti, ha akarja.
- Hozzám beszél? - Igen.
Tudom, mire gondol. Én tisztelegjek magának vagy fordítva?
Nos, a válasz: egyikünk sem.
Az embereim tisztelegnek nekem, és persze egymás között rang szerint.
De a foglyok nem.
Először is: éhes?
- Nem. - Biztos ebben? A Hétfő a steak éjszakája.
- Mindig van ok ünneplésre. - Csakugyan.
Megkínálhatom egy kis limonádéval?
- Köszönöm. - Csak egy perc, uram.
- Aguilar fegyenc-- - Ha átlép ide, megmutatom...
a létesítmény alaprajzát.
Mi most az igazgatási épületben vagyunk.
Az az épület ott a celláké.
Ott fog Ön és a többi fogoly lakni.
Mellette van a mosókonyha, ahova beosztottam.
Oh, az az eredeti várfal.
Az 1870-es évekből ennyi maradt fenn.
Lebontathattam volna, de egy ilyen történelmi emléket meg kell tartani,
tehát inkább újjáépíttettem.
- Látszólag élvezik. Valahogy büszkék is rá.
- Uram? - Igen? Az asztalra, kérem.
Kérem.
Rajta, nyomás!
Személyesen találkozom minden új fogollyal itt a börtönben.
Általában a földszinten.
És felteszek nekik egy kérdést:
Mit vár az itt eltöltött időtől?
Semmit. Csak letöltöm a büntetésem és megyek haza.
Tökéletes. Ez a tökéletes válasz.
És most a körülmények ellenére lenne egy bizarr kérésem:
Gyűjtöm a háborús könyveket,
beleértve a 'The Burden of Command'-t is.
És azon gondolkoztam, hogy dedikálná-e nekem?
- Természetesen. - Köszönöm.
- Peretz kapitány! - Igen, uram?
Két perc.
- Ez lenyűgöző. - Igen. Elég nagy gyűjtemény, nem igaz?
Igen, hogyne.
Az egy 'Minié' golyó Shiloh-ból, melyet használtak is.
Grant 13000 embert vesztett Shiloh-nál.
Feltételezem ezt az egyikből szedték.
Ki tudja. És Ön?
Úgy értem, gyűjt valamit?
Nem.
Csak néhány érmét azokból az országokból, ahol már jártam.
Az apámat nem érdekelték a katonai gyűjtemények. Azt hiszem ezt tőle örököltem.
Akinek ilyen gyűjteménye van, az még sosem járt a harcmezőn.
Számára egy 'Minié' golyó Shiloh-ból csak egy műtárgy.
De egy veteránnak egy darab fém...
amivel néhány szerencsétlennek hatalmas szenvedést okozott.
Valahol elhagytam... a könyvét.
Majd legközelebb. Ne, kérem. Majd én.
Uram, 5 perc múlva lámpaoltás. Később legyen?
Nem, nem. Mi-- készen vagyunk.
Aguilar fegyenc, mit csinál? Nem tiszteleghet ennek az embernek!
Ennek az embernek nincs rangja! A fegyencek közt tilos a tisztelgés!
I-Igen, uram. De én magának tisztelegtem.
- Vigye a fegyenceket a cellájukba, kapitány! - Igen, uram.
Köszönöm a vendéglátást, ezredes.
Szívesen.
Elítéltek, egy lépést hátra... állj!
Ajtókat bezárni!
A magáé a 345-ös cella.
- Minden másnap zuhanyozhat.
- Álljon meg! - Te fasz! Megöllek!
- Pofa be, Beaupre.
Ne lépje át a sárga vonalat alakzatban!
A nap további részében szabadon mozoghat ezen a területen.
- Zuhanyzók mindkét oldalon. - Azok a csillagok most már szart se érnek, mi?
Egy könyv lehet a cellájában, plusz a Biblia.
Itt fel, majd jobbra.
- Nyolc köteget tettem rád, tábornok! - Lassuk csak--
Nem, nem. Öt hétig bírd ki, csak azután öld meg magad!
- 3-4-5. A 345-öst kinyitni!
Rendben, tábornok!
Ébresztő 6:00-kor.
- Mit fogsz tenni, ember? - Miért vagy itt, ember?
- A 345-öst bezárni! - Hányat öltél meg?
Isten hozott az erődben, bébi!
Uram?
Irwin fegyenc a cellájában van.
- Ő tényleg nem semmi, ugye? - Mmm.
Hallani szeretné a napi jelentést, uram?
- Mindenki ott van, ahol lennie kell? - Igen, uram.
Akkor ugorjunk!
Nagyon jó, ezredes. Van még valami?
Holnap csak egy kosárlabdát adjon ki!
Te meg mit csinálsz?
- Csak nekimentél egy téglafalnak. - Mit baszakodsz, nigger?
- Gyere csak, kisöcsi! - Vedd le rólam a kezed!
- Rajta, kurva!
3-1 a kisembernek!
Szúrd le!
Ez az, Thumper! Nyírd ki!
Rajta, köcsög!
- Mit csinálsz?
- Ha nem tetszik, húzz innen, Doki! - Kibaszottul beteg vagy, Yates.
Látja milyen könnyű manipulálni a férfiakat?
Valakinek le kéne írnia.
Még nem.
Gyere! Gyere, te kis kurva!
- Abbahagyni! - Szirénát!
A földre azonnal!
Minden fogvatartott maradjon a földön hasonfekvő pozícióban!
Menjen a pokolba!
- Thumper, le a földre! - Nem érdekel!
Le a földre, Thumper! Feküdj!
- Feküdj le, Thumper! - Igen, uram.
Minden fogvatartott maradjon a földön hasonfekvő pozícióban!
- Nem! Nem csináltam semmit!
- Thumper, a földre!
Hang kikap'.
- Oh, a francba!
- Nézd merre mész! - Csókold meg a seggem!
Ne aggódj! Később megcsináljuk!
- Rohadt nigger! - Mi van?
- Hallottad! - Mondd a szemembe, fehér köcsög!
Kirúgom a fehér segged a világűrbe! Pogd be a szaros pofád!
Mi a faszt csinálsz, beano? Hé!
Azt mondtam, mi a faszt csinálsz?
- A malter gyenge, Beaupre. - Ne aggódj emiatt!
- Foglalkozz a saját dolgoddal! - Nyugi, ember!
Pogd be a kibaszott pofád, vagy ezt a nyakadba szúrom!
Ezért magánzárkát kapsz!
- Ez mind gy-gyenge. - Ne aggódj a malter miatt!
- A p-papám kő-- - Nyögd már ki! - A papám kőműves.
Faszomat se érdekli, még ha az apád építette is a paramisokat. Most mi építjük, pont.
Húzz vissza köveket hordani, mielőtt adok egy hatalmas pofont!
- Nem lesz jó, Beaupre. - Mit mondtam az előbb?
Mit mondtam az előbb? Csak azért csináljuk ezt...
hogy Johnny kibaszott szemgolyói ne legyenek állandóan a hátunkon.
Ne kelljen újra elmondanom! Húzz a picsába!
Beaupre! Hagyd abba!
Mi van? Nagy hős.
Ne foglalkozz velem és a magánzárkával!
Hogy van?
Valószínűleg nem emlékszik rám, de Ön alatt szolgáltam az Öböl háborúban.
Dr. Thomas Bernard, 33-as orvosi egység.
Így van. Tulajdonképpen Lee Bernard, de elég közel volt.
Hasis miatt tartóztatták le-- hasis birtoklásáért-- ha jól emlékszem.
- Igaz. - Kis mennyiség volt, ahogy emlékszem.
- Ezért nem küldenék ide. - Nem, nem. Nem is.
Ennél egy kicsit több volt. Hé, Thumper!
- Szereztem neked aspirint. - Kösz.
Egyszer meglőttek egy igazi tölténnyel, Doki.
Az nem fájt ennyire.
Ez az előnye az igazi tölténynek, átmennek a húson, kevesebb idegvégződést találnak el.
A hátrányuk hogy megölnek.
Persze, a gumitöltény is ezt teszi néha.
Pokolba a hátránnyal!
Hé, Doki, szerinted kapok ezért sebesülési érdemérmet?
Hogyne, Thumper. Ne is törödj vele! Megpróbálok hozni még.
Tudod, hogy Winter játszotta velünk a kosaras játékot?
- Tábornok, uram. - Ne hívj uram-nak! Többé már nem vagyok tábornok.
- Legalább beszélhetünk Önnel? - Miről?
Biztos vannak még barátai a Pentagon-ban, igaz? Beszélnie kéne velük.
Miről is?
Nézze, ami ma történt, az minden nap megtörténik, uram.
- Nézzük csak meg jobban! Úgy érti ez egy erőszakos hely? - Igen.
- Ez a börtön teli van erőszakos bűnözőkkel. - Nem erről beszélünk.
Nem. Van itt-- Hány is idén, Doki?
Um, 13 ember halt meg, 11 kritikus sérülésben--
Hagyd abba ezt a kibaszott nyavajgást! Hallanátok csak magatok!
Csak a legszükségesebb orvosi ellátást kapjuk.
Teljesen kifogásolható ellátás.
- Kifogásolható ellátás? - Igen. Kifogásolható ellátás.
Elbaszott szar az egész, ember.
Volt egy barátom Hanoi-ban, akinek a saját eltört sípcsontját kellett rendbehoznia.
Ezt nem hasonlíthatja egy 30 évvel ezelőtti vietnámi hadifogolytáborhoz--
Nem, maga nem hasonlíthatja!
Parancsoltam igazi katonáknak ennél sokkal nehezebb helyzetekben is.
De most már nem vagytok igazi katonák, ahogy én sem vagyok már az.
Gyilkosságok történtek.
Tudja mi történik, ha egy gumi golyót kap a fejébe?
Többé nem kel fel.
Tavaly kétszer is volt ilyen baleset...
- amikor valakit fejbe lőttek és meghalt. - Bizonyítani nem lehet.
Mesterlövészekről beszélünk, akik minimális távolságból tüzeltek.
Az őrök szerint csak elfordította a fejét, aztán bumm!
Ez nem véletlenszerű. Ha Winternek nem tetszel, már annyi is neked.
Ha szolgálatot teljesítenek, egy idő után,
az élet fényképekké válik.
A legtöbb közülük rettenetes. De nem mindegyik.
Három évvel ezelőtt Boszniában, egy kis osztagot vezettem át egy IFOR városon keresztül.
És láttam valami nagyon érdekeset.
Láttam egy öregembert, egy szétbombázott verandán üldögélt,
és épp kirakóst játszott valamivel, amit én az unokájának hittem.
Amikor ezt láttam, lépnem kellett volna.
Nem mentem nyugdíjba, ahogy kellett volna. Elfogadtam még egy megbízást.
Hiba volt.
Tehát, uraim, nekem már annyi.
Már nem harcolok senkivel semmiért.
Eltöltöm itt az időt, hazamegyek, és Isten akaratával
a verandán fogok ülni és kirakózom...
az unokámmal, akit még sosem láttam.
Mi a faszt mondtam én neked, Doki?
Egy háromcsillagos tábornokot 'ember'-nek hívsz? Akkor már miért nem inkább 'haver'-nek?
Figyelem, a könyvtár 17:00 előtt bezár.
- Figyelj magadra, köcsög. - Hé, Yates, minden rendben?
- Oké. - A fiúm szerint jó segged van.
Van egy fickó a 129-ben, aki történeteket mesél.
- Mióta? - Három hete.
- Eddig miért nem mondtad? - Most mondom.
Yates, ez soha nem volt touchdown, bébi. Csak egy elbaszott licit.
Mind elbaszott licit.
Hogy van?
Vesztettünk: 22:20-ra.
A gyalogosok-tengerészek meccs.
'92-es évfolyam.
Egyszer találkoztam magával gyermekkoromban.
1981-ben. Egy 'Isten hozott' ünnepség volt a Fehéz Háznál a vietnámi hadifoglyok számára.
- Az apám ott volt magával Hanoi-ban. - Mi a maga neve?
- Yates. - Yates? Sam Yates?
Így van.
- Jó ember volt. - Nem, ő nem.
30 év után mindenki jó ember. Ez a törvény.
- Mmm. - Hogy van? Hogy van az apád?
Nem túl jól. Meghalt.
- Sajnálom. Mi történt?
Hazajött.
Billing worth, Irwin, Jacobson--
Késett. 5 perce van a látogatójára.
- 5 perc van hátra.
Rosalie?
- Szia. - Szia.
- Jó, hogy eljöttél. - Köszönöm.
Nehéz volt idejutni?
Um, kicsit eltévedtem.
Jó látni téged.
- Hogy van Ben? Jól? - Jól. Aha.
- Suli rendben? A jegyei? - Még csak első osztályos.
- Van róla képed? - Nincs.
Ami nekem van, azon két éves. Azóta biztos rengeteget változott.
És te hogy vagy, Rosalie?
Um--
- Nézd, apa-- - Ajaj. ‘Nézd, apa.’
Nem tudom ezt csinálni.
Nem tudok rólad semmiségekről beszélhetni.
Egész úton csak azon gondolkoztam--
hogy mit fogok mondani? Beszélhetünk az időjárásról...
hogy hogy van Ben, de semmi sem jutott eszembe.
Meg-- Megijesztelek?
- Megijesztesz? - Azt hiszem...
'Igen, uram' 'Nem, uram' apa voltam, de megpróbáltam nem túl--
Egyáltalán nem voltál az apám.
Sajnálom. Nem akarok siránkozni vagy kegyetlen lenni.
Nagyszerű ember vagy.
És olyan sokat tettél ezért az országért.
- De? - Nem. Nincs de. Semmi de.
Ez nem az a hely.
Nos ez az egyetlen hely számomra, Rose.
Miért hívtál, apa? Miért? Nem ismerlek. Te sem engem.
Úgy értem, mit gondoltál, amikor idehívtál?
Hogy eljövök minden vasárnap és talán Bent is elhozom...
és itt rajzolgat, miközben mi beszélgetünk?
Volt ilyen idő. 20 éves koromban...
egy hosszú listányi mondanivalóm volt a számodra.
De azok az idők elmúltak.
A látogatási idő eltelt. Fejezzék be a beszélgetést!
Gyerünk emberek, távozzanak!
Sajnálom, hogy itt vagy.
Minden jót kívánok neked!
Mégiscsak volt mondanivalód.
- Igen, mégiscsak. - Írhatok majd neked? Nem baj?
Vannak dolgok, amiket szeretnék elmondani.
Én szín ötös voltam elsőben.
Nyomás!
- Jó napot, uram! - Ne uramozzon!
Tegye le a kezét!
- Engedélyt kérek szólni, uram. - Tessék?
Csak szerettem volna üdvözölni az erődben, uram.
- Üdvözlöm a fedélzeten, uram. - Fedélzeten?
- Maga tengerész? - Nem, nem, uram. Én gyalogos voltam.
Milyen rangban volt, amikor letartóztatták?
- Én Ő-ő-ő-- - Őrnagy vagy őrmester?
- Szerintem inkább őrmester. - Igen, uram.
Miért van itt? Mit tett?
Pont erről van szó. N-nem csináltam semmit.
Tévedés történt.
Oh. Jó.
5 perc múlva gyógyszerosztás a betegszobában.
M-megsebesítettem valakit nagyon súlyosan.
Mióta van itt?
- Két éve. - És mennyi van még hátra? Hány év?
Négy év, nyolc hónap, tizenegy nap.
Egy tévedésért, egyetlen egyért?
Csak-csak egyért.
- Először életében? - Csa-csa-csa--
Csak nyugodtan. Időm az van.
Csak öt másodperc, uram.
Több évig katona volt, igaz?
És öt másodpercig veszélyes bűnöző?
- Igen, uram. - Számításaim szerint,
maga inkább tengerészgyalogos. Kb. 98%-ban.
- Igen, uram. - Akkor miért nem úgy viselkedik? Húzza ki magát!
Amikor odakap a jobb kezével a fejéhez, azt minek nevezné?
- Tisztelgésnek. - Tisz--
- Azt nem hiszem. Tudja honnan ered a tisztelgés? - Nem, uram.
A középkorból. Amikor a lovagok találkoztak, felhúzták a sisakrostélyt,
hogy megmutassák az arcukat.
Így közölték, hogy én vagyok az.
Nem vagyok ellenség és nem félek.
A tisztelgés a tisztelet jele, fiam. Saját magad, a sereg és a zászló iránt.
- Tanulja meg, hogy kell!
Hivatott, uram? Uram?
Jöjjön csak!
Azt nézze meg!
- Oh, megyek. - Ne, ne, ne.
Az akadémián, már a neve hallatán is...
hajbókoltak.
Mintha maguk a szótagok sugallták volna, milyennek kell lennie egy katonának.
És most tessék, vezényli az egytagú hadseregét--
a dadogó majmot.
Nézni se bírom.
Ugye közöltem Aguilar-al, hogy tilos tisztelegnie?
- Igen, uram. - Emlékeztesse rá--nyomatékossabban!
Tegye le a kezét!
Tegye le!
- Nem kötelezhetik erre! - Irwin fegyenc, mit csinál?
- Nem kell ezt csinálnia! - Nézze, csak menjen szépen vissza--
Fiam, én tudok egy-két dolgot a katonák fegyelmezéséről.
- Aguilar fegyenc, folytassa a büntetését! - A büntetésnek vége!
Aguilar, figyelmeztetem--
- Eressze el! Eressze el!
Maga jobb ennél.
- Jól van, jól van. Elég volt!
Minden fegyenc a földön marad hasonfekvő helyzetben!
Ott maradsz! Mindenki a földön marad!
Mi folyik itt?
Ez az fegyenc akadályozta Aguilar fegyencet a büntetés végrehajtásában.
Irwin fegyenc, megértem, hogy nehezére esik elviselni az új helyzetét.
Tudom, hogy sok ezer ember vezényelt a háborúban,
itt azonban nincs se háború, se katona, akinek parancsolhatna.
Ennek ellenére, megkérem, hogy alkalmazkodjon az itteni élethez...
és próbáljon példát mutatni a többi embernek!
Tisztelegni tilos. Aguilar fegyenc tisztelgett.
Ezért meg kell fenyíteni. Ezzel Ön is tisztában van.
- Százados, kísérjék vissza a zárkájába! - Értettem, uram.
Uram? Kérek engedélyt jelenteni!
- Tessék! - A szolgálati szabályzat előírja,
hogy a foglyok ellen alkalmazott testi fenyítés...
nem tarthat tovább a másnap reggeli kürtszónál.
Irwin fegyenc, tökéletesen igaza van.
Köszönöm, hogy felhívta rá a figyelmem.
- Százados. Százados! - Igen, uram.
Irwin fegyenc, megszegte a szabályzatot, mi szerint...
semmilyen körülmények között nem érhet tiszthez.
Megszegte a fegyházi szabályzatot.
Ezért fenyítésben részesül.
Mi folyik itt?
- Winter testépítésre fogta Irwin-t. - Túléli?
Az kizárt. Három a kettőhöz.
Úgyan már, srácok. Azok a kövek 15 kilót nyomnak egyenként.
Délben 30 fok meleg lesz.
A páratartalom 2000%-os. Az a pasi nem éli túl a napot.
- Mindenki fizetett a héten? - Igen, jól állunk.
Tedd fel minden pénzem. Dupla vagy semmi. Ennek a pasinak semmi esélye.
- Ez a beszéd Beaupre. - Dupla vagy semmi, ki tartja?
Hé, hé, hé.
Fogadni akarsz? Még lógsz nekem 10 köteggel.
Legalább igyon vizet. Ha kiszárad, ki fog nyúlni.
- Nem vehetné le az ingét, főnök? - Százados?
Ha akarja leveheti az ingét.
- Hé! - Ez meg mi a fasz?
- Áramütés jelei. - Ezt hogy érted? Mennyi ideig volt ott?
Hat évig.
Pedig négy év után felajánlották, hogy eljöhet.
Azt mondta, nem hagyja magára az embereit.
Ez az, bébi!
Rajta, tábornok. Meg tudja csinálni!
- Ez az, öreg! - Fogd a sziklát, katona!
Fáradtnak tűnik, uram. Miért nem hagyja abba?
Ne hallgasson rá, uram!
Semmi értelme tovább folytatni, uram!
Rajta, tábornok! Ez az, öreg!
Rajta! Már csak egy szikla! Menjen neki!
Ennyi. Vége van. Valaki meglökött.
- Nem megy tovább. Vége van. - Nézzen rám!
- Kövesse az ujjamat! - Vége van, teljesen!
Vége ven. Yates, 36 kötegvel jössz nekem.
- Hány ujjamat? - Négyet.
- Milyen nap van ma? - Szombat.
- Jól van.
- Ez az! Gyerünk! Gyerünk! Gyerünk!
Igen, uram.
A fenyítés ébresztőtől takarodóig tart.
A kövek helye nem számít. Folytatnia kell?
Mit akar még tőle, százados? Most rakta odébb az egészet!
Most pedig visszahozza.
- Rohadt szemetek!
- Lehet fogadni, uraim. Hét a kettőhöz. - Nyomorult féreg!
- Nem muszály fogadni. - Yates, négyet arra, hogy sikerül.
Négy, hogy sikerül, Aguilar. Négy, hogy sikerül!
Ki fogad még?
Direkt nem fújnak takarodót!
Winter nem fújat takarodót! Ez szemétség!
- A kurafi.
- Gyerünk, sorakozó! Létszámellenőrzés!
- Nyomás! Mozogjanak! A fegyencek sorakozzanak...
létszámellenőrzéshez!
A fegyencek sorakozzanak létszámellenőrzéshez!
Meg akar halni Winter fala miatt?
Ez nem az ő fala. A maguké.
Irwin fegyenc, jöjjön.
A parancsnok látni kívánja.
- Rendesen ellátták? - Igen.
A szeme feletti vágás remélem nem túl komoly.
Jól vagyok.
Sajnálom.
De muszály sötétzárkában tartanom, amíg lecsillapodnak a kedélyek.
Remélem megérti... Az emberek miatt tettem.
- Nem értem. - Azért, hogy megmutassam nekik--
hogy maga sem különb náluk.
Az új barátja, Aguilar, szétverte egy kalapáccsal az osztagvezetője fejét.
A bíróságon azt állította, bekattant.
Valahányszor kétségek gyötörnek...
vagy érzelmek lopóznak a szívembe--
előveszem egy fegyenc dossziéját, elolvasom a vádiratot.
Meglátom milyen gonoszságokra képes.
És ez megkönnyíti a munkámat.
Tisztábban látom a feladatom.
- Vigye vissza a zárkájába. - Értettem, uram.
Várjon!
- Őrmester, bekísérem a 345-ös zárkába. - Mehetnek!
Éljen a tábornok!
Jó éjszakát, fiúk!
- A nyereménye, tábornok. - A nyereményem?
Aguilar fogadott az Ön nevében.
Négy köteg hét a kettőhöz, 2 köteg a tizenegy az egyhez, az annyi mint, 36 köteg.
Ki fogják rakni a Panteonból, mivel saját magára fogadott.
Aguilar őrmester!
Ezt ossza szét az emberek között. Én nem dohányzom.
Köszönöm, uram.
- Tehát maga szerencsejátékos. - Nem, én sosem fogadok. Én csak a buki vagyok.
- Igazán? Hallom arra fogadnak, hogy öngyilkos leszek. - Így igaz.
- Van határidő? - Igen, van.
Kilenc hét.
- Beszállhatok? - Azt már nem.
Még képes lenne megölni magát, hogy nyerjen.
Nem én. Élni akarok és nyerni.
Az ember nem mindig nyer.
Nem. Ezt már tudom.
Apám elmondta, hogy magának köszönheti az életét.
- Maga tartotta az életet a fiúkban. - Nem.
A kínzásnak az a célja, hogy megtörje az ember öntudatát.
És én megtörtem Hanoi-ban.
Heteken át megszűnt bennem az önfenntartás ösztöne.
Minden este a halálomért imádkoztam.
És csak azért nem hajtottam végre ezt az imát,
mert hallottam a fiúk hangját a szomszéd szobából-- köztük az apjáét is.
Bármit is mondott magának, Yates, ők tartottak életben engem,
nem pedig fordítva.
Hé! Tábornok úr?
Egy csomó cigit vesztettem maga miatt.
Sajnálom.
A szerencse forgandó, igaz?
Miért mondta a múltkor, hogy ez a mi falunk?
Ez Winter fala. Az a köcsög csak azért dolgoztat minket, hogy lefoglaljon minket.
Úgy kezel minket, mint valami hülyegyereket.
1870-ben itt semmi sem volt.
Az eredeti börtönt fegyencek építették. Mindjárt--
Mindjárt megmutatom mit találtam a minap.
Hol?
Na, itt van.
Látják ezt?
’A.J. Beck közlegény, 1912-1923.’
Maguk szerint ez a Beck közlegény--
minek építette a saját börtönét?
- Faszom tudja. - Hát azt én sem tudom, de van egy elképzelésem.
Mégpedig az, hogy Beck nem börtönt épített.
Az a gyanúm, hogy valami mást épített.
Lehet, hogy a parancs börtön építésére szólt, de ő eltökélte,
hogy a falat saját védelmére építi.
Szerintem egy erődöt épített.
Ez egy erőd?
Igen, nem kizárt.
- Erőd, ha valaki újra felépíti. - Hogy tudnánk megcsinálni uram?
Van ötlete? Nem értek én a falépítéshez.
Miért nem kérdezik meg például Aguilar-t?
Az apja kőműves.
Jó reggelt, uram.
- Mi történt itt? - A fegyencek lerombolták, uram.
- Miért? - Irwin ötlete volt.
Köszönöm.
Beau-Beaupre?
Mi a gond, Aguilar?
Az nem passzol oda.
Cutbush, te hiszel neki?
Aha, úgy tűnik ért a dologhoz.
Na jó, Aguilar. Elfogadom.
- Hozz egy jó követ. - O-Oké.
Ide egy lapos oldalú kell,
mert az ott csorba.
- A csorbákat középre tesszük. - Középre?
Hozz még egyet!
De ha csak lapos köveket adok, akkor sosem fogsz megtanulni--
Inkább hozok még egyet, oké, Beaupre?
Mr. Aguilar? Ez jól fest.
Kösz, főnök.
- 'Reggelt, főnök.
- A-azt a másik oldalra tedd!
Le vagyok nyűgözve. Ügyesen dolgozik.
- Hogy haladnak? - Jól, főnök.
- Szép munka, fiúk. - Kösz, főnök.
- Mi a véleménye? - Sze-szerintem gyönyörű.
- Az, gyönyörű. - 18 sor egy hét alatt.
Aguilar...
büszke vagyok magára.
- Ügyesek a fiúk, ugye? - Ügyesek.
Aztán ne felejtsenek el helyet hagyni a díszkapunak! Minden erődben van egy.
Aguilar? Elnézést, főnök. Aguilar, ide jönnél egy kicsit?
- Menjen csak! - Fiúk álljunk meg egy perce!
Melót szüntess!
Állj!
Téged illet az elsőbbség.
Vésd be a neved a falba! Hé, melót szüntess!
Rajta! Ide vésd be a neved!
Lebetűzöm. A--G--A többit tudod.
'Főnök'-nek szólítják Irwin-t. Ez tábornokot jelent.
A többi rangot is átkeresztelték, uram.
Aki százados volt, most 'góré'. Az őrmesterből 'haver' lett, a közlegényből 'pajtás'.
Katonásdit játszanak, uram.
- Szív és ész. - Uram?
Felépíti a hűség szerkezetét. Önbecsülést ad az embereknek,
cserébe engedelmességet kap.
A tábornok hadsereget verbuvál.
Övé lehet a szívük és az eszük. De a töküket mi szorongatjuk.
- Ez szellemes volt! - Köszönöm, uram.
- Százados!
- Hozza be az irodámba! - Kicsodát, uram?
- Venezuela hercegét. Miért maga kire gondol? - Irwin tábornokra.
Mr. Irwin.
Amikor idekerült, feltettem Önnek egy kérdést. De úgy látszik ismét meg kell kérdeznem.
Mit remél ez erődben töltött tartózkodásától?
Ugyanazt tudom válaszolni, mint akkor.
Letöltöm a büntetésem és hazamegyek.
Ezt állítja, de minden cselekedete az ellenkezőjére utal.
Ezek az emberek nem tilosban való parkolás miatt kerültek ide--
Tudom jól, miért vannak itt, ezredes.
De úgy vélem...
hogy jobb lenne a jó tetteikre emlékeztetni őket, mint a rosszakra.
Igen, igen. Az elődöm is ezt az elvet vallotta.
Az utolsó két évében hét szökési kísérlet történt,
12 tiszt ellen követtek el testi sértést, egyiküket meg is ölték.
Amióta itt vagyok, nem volt egyetlen szökési kísérlet sem,
nem bántalmaztak senkit, és nem öltek meg senkit.
Van aki kétségbe vonja a módszereimet, de a módszereim beváltak.
Az én embereim közül senki sem halt meg feleslegesen, Mr. Irwin.
Én is tudom mit jelent parancsoknak lenni.
Talán azt gondolja, hogy csak hírből ismerem a harcmezőt,
de csak azért, mert maga még nem ült a székemben. Ebben a székben.
Az embereimmel számbeli kisebbségben vagyunk.
Minden nap az ellenség vonalai mögött harcolunk.
Mert, tévedés ne essen, Mr. Irwin, ők az ellenségeink.
De nem vagyok köteles önnek magyarázkodni, ugye?
Nem tudom.
Köteles?
Ez a fal...
már eddig is túlságosan nagy... feszültséget...
és zűrzavart okozott.--
Nos... mintegy két percen belül végleg eltűnik a fal.
Húzódjanak el a fal mellől--
Menjenek innen!
- Mozgás!
Húzódjanak el a fal mellől!
Mozgás!
Aguilar! Aguilar, a rohadt életbe!
Mit akar tenni?
Szirénát!
Agui-- A földre!
- Minden fegyenc a földön marad-- - Aguilar, feküdj!
Mi a fészkes fenét csinál? A földre, Aguilar.
- Ne! - Feküdj!
- Hé, mit csinálsz, Ramon? Feküdj már le! - Aguilar, feküdj!
- Aguilar, feküdj már az Istenért! - Zamorro. - Értettem, uram.
- Mi a francot csinálsz?
- Ne hülyéskedj! Lelőnek!
- Aguilar, feküdj! - A földre!
- Aguilar? - Kérek engedélyt a fegyenc megvizsgálására, uram.
- Doki! Jöjjön már! - Uram.
- Dellwo. - Uram?
- Maga törzsőrmester? - Az voltam.
Fegyencek! Sorakozz!
Azt mondtam, sorakozz!
Gyerünk, kislányok! Mozgás! Mozgás!
Gyerünk! Sorakozz!
Nem érünk rá egész nap!
Mozgás! Sorakozz!
Úgy mozognak, mint az öregasszonyok!
Sorakozz, a mindenit! Sorakozz!
Mozgás! Futólépés!
- A csürhe átveszi a hatalmat? - Talán.
Azt gondolhatják, hogy ez a megemlékezés...
gyalázat egy katona számára.
Ez azonban nem gyalázat.
Az elesett katonák legszebb síremlékei...
nem márványból készültek.
Tengerek fenekén, dzsungelek mélyén,
távoli harcmezőkön vannak,
egy földbe szúrt puska,
rajta a sikak... és a dögcédula.
Őt is megilleti a tisztelet.
Uraim, Ramon Aguilar Őrmester,
az Egyesült Államok tengerészgyalogosa.
- Uram, elnézést--
Menjenek ebédelni!
De uram, még tíz perc van ebédig.
- Rajta! - Igen, uram.
- Fegyverrel...
tisztelegj!
Csapat... oszolj!
Ebédidő. Minden fegyenc jelentkezzen a kantinban!
Uram, mondja csak!
Miért kellett Aguilar-nak meghalnia?
- Most már hisz nekünk? - Most már igen.
Jó lépés.
Öt lépésből mattot ad.
Úgy tűnik, uram. Igen.
Miért lép, ha öt lépésből mattot kap?
Mert én három lépésből adok mattot.
Megegyezünk egy döntetlenben?
Megbocsátana Mister, uh--
Enriquez. Nyomás! Kifelé!
Az Ön, uh,
unokája?
Igen.
Aranyos.
- Öt?